NETFLIX-ALKUPERÄISELOKUVA
- Etkö muista? - Ei mitään muistikuvaa siitä.
Et muista ollenkaan.
Tapa hänet.
Voi luoja.
Olet hien peitossa. Oletko kunnossa, Jin-seok?
- Äiti. - Niin, Jin-seok.
Taisit nähdä painajaista.
Isä.
Käskinhän eilen mennä sänkyyn aikaisin.
Sanoin, että sinun on levättävä aikaista aamua varten.
Yu-seok.
Hän vain puhui siitä, miten innoissaan on muuttamisesta,
eikä voinut nukahtaa.
Olemme melkein perillä.
Isä, mitä söisimme lounaaksi tänään?
On muuttopäivämme, eli meidän on syötävä jajangmyeonia.
Selvä. Jajangmyeonia sitten.
YHDEN SYDÄMEN MUUTTOFIRMA
Näen talomme ensimmäistä kertaa.
En ole nähnyt sitä aiemmin,
mutta jostain syystä se ei tunnu vieraalta.
Ihan kuin olisin nähnyt tämän talon joskus menneisyydessä -
seisten tässä näin tällä tavalla.
Siltä tuntuu.
Mitä mieltä olet? Pidätkö siitä?
Kysyin, mitä mieltä olet siitä. Onko se sellainen kuin kuvittelit?
Veljeni oli aina luokan kärkeä,
ala-asteelta lähtien.
Hän on fiksu jätkä, joka valmistui eliittiyliopistosta.
Hän on ollut taidokas joka alalla nuoresta pitäen.
Kilpailuhenkisyys -
ja refleksit saavat hänet loistamaan urheilussa.
Hei!
Ja kädetkin ovat kätevät.
Turvaudumme vain harvoin apumieheen, koska hän voi korjata lähes kaiken.
- Hän ei juo eikä polta. - Korjattu on!
Hän on hyvätapainen eikä puhu mauttomuuksia.
Hän on looginen, mutta myös hauska ja lennokas.
Kaikki ihailivat ja kadehtivat häntä.
Minäkin olen tietysti hänen faninsa.
Ei, ihailen häntä syvästi.
Opiskelun tuottama stressi saa minut joskus romahtamaan,
ja hän on ainoa asia elämässäni, josta voin ylpeillä -
ja olla ylpeä.
Yu-seok.
Kyllä. Anna se minulle, äiti.
Vuosi sitten -
hän loukkasi vasemman jalkansa auto-onnettomuudessa,
mutta minun ja perheeni mielestä -
hän on silti täydellinen sankari.
- Varo kynnystä. - Minne laitamme tämän?
Tämänkö? Keskelle olohuonetta.
- Selvä. - Tätä tietä.
Näetkö tuon pilarin?
- Laita se sinne. - Toki.
Selvä on. Yksi, kaksi.
- Ole varovainen sen kanssa. - Selvä.
Minne haluaisit tämän?
Eikö tuossa laatikossa olekin kirjoja? Voit antaa sen minulle.
Selvä.
TOUKOKUU 1997
- Hei, juo vähän vettä ensin. - Tuo vettä.
Yu-seok.
Luulin, että saisit oman huoneen.
Et kai ole kuullut.
Entinen omistaja jätti tavaransa yläkerran pieneen huoneeseen.
Emmekö siis voi koskaan käyttää sitä huonetta?
Ei, en usko.
Kuulin hänen anelleen isää.
Hyväsydäminen isä ei tietenkään voinut kieltäytyä.
Hän kai tyhjentää sen pian.
Et taida haluta jakaa huonetta kanssani.
Niin.
Tiesin. Huomasin sen.
Se oli läppä. Olin vain utelias.
Yu-seok.
- Niin, äiti. - Voitko tulla alas auttamaan?
Vitsit.
- Typerys. - Hitto!
Käskin olla lyömättä päähäni! Se tappaa aivosoluja!
Eihän!
- Anteeksi. - Niin?
Minne laitan tämän?
- Ai tuon... Sängyn luo. - Toki.
- Oletko kunnossa? - Kyllä.
Vitsit.
- Kiitos. - Ei kestä. Tämähän on meidän talomme.
Muuten, onko se alakertaan mennyt jätkä vanhempi veljesi?
Kyllä. Kuinka niin?
Hänkö on veljesi?
Tiedän. Emme näytä samalta.
Kuinka vanha hän on?
- Kuinka niin? - Anteeksi.
Joku etsii sinua keittiössä.
Selvä.
Voi luoja.
Jessus.
Voi pojat. Olen uuvuksissa.
Olkaa hyvä. Jin-seok.
Mitä pidät talosta? Pidätkö siitä?
Kerroin jo, että pidän.
Niinkö? Pidätkö todella?
- No... - Hyvänen aika. Hän rakastaa sitä,
paitsi huoneen jakamista kanssani.
- Luoja, oikeasti. - Se ei ole pitkäaikaista.
Entinen omistaja sanoi hakevansa tavaransa pian.
Luoja. Älä huoli, isä. Yu-seok vain vitsaili.
Sanoit aiemmin kyllä epäröimättä hetkeäkään.
Mitä? Milloin?
Se on hyväksi. Kun et etene opinnoissasi,
voit kysyä heti Yu-seokilta.
Isä. Millaisia asioita entinen omistaja jätti huoneeseen?
En ole varma. Varmaankin asioita, joita hän käytti ennen.
Kuten mitä? Tiedätkö yhtään?
No, sanon tämän varmuuden vuoksi.
Ette todellakaan voi mennä huoneeseen.
Hän vain toisti, että huoneeseen ei saa mennä.
Jin-seok. Etkö otakin lääkkeesi joka päivä?
Kyllä, totta kai. En koskaan unohda niitä.
Mikä tuo ääni oli?
Mikä ääni?
Kuulin juuri jotakin yläkerrasta.
Kuulosti raskaalta kaatumiselta.
Eikö se ollut ukkonen?
Ei ollut.
Eikö pieni huone ole tuolla?
Kyllä, se huone on aivan yläpuolella.
Eikö se ollut ukkonen?
Jos se oli...
- Huomaatko? Se oli varmaan ukkonen. - Niin.
Niin varmaankin.
Sateen pitäisi olla rankkaa aamuun asti.
Luojan kiitos, että sade ei alkanut ennen muuttoamme.
Totta.
- Luoja, se olisi ollut stressaavaa. - Todellakin.
Älä huoli liikaa.
Mistä?
Pääset varmasti kokeesta läpi.
Eikö tästä talosta saakin hyvän tunteen?
Voi luoja.
Minun pitäisi nukkua.
Ette todellakaan voi mennä huoneeseen.
- Yu-seok. - Mitä teet täällä?
Kuulen outoja ääniä tästä huoneesta.
- Outoja ääniäkö? - Niin juuri.
- Etkö sinäkin kuule? - En kuule mitään.
Et kuule niitä?
Minä varmasti kuulin hetki sitten.
Et vain halua opiskella.
Ei ole kyse siitä.
Kuulin oikeasti kummia hetki sitten.
Hyvä on, uskon.
Tarvitset raikasta ilmaa, kun niin tapahtuu.
Mitä? Ulkona sataa kaatamalla. Minne olemme menossa?
Voimme ottaa sateenvarjon.
Naapurin nainen kertoi, että tuolta kukkulalta...
Katso rankkasadetta.
Yu-seok.
Niin.
Kiitos.
Mistä?
- Halusin vain sanoa. - Jätkä.
Älä ole hölmö.
Haloo?
Kyllä, isä.
Lähdimme vain kävelylle.
Selvä.
Sekö?
Tulen kotiin ja etsin sen sinulle.
Selvä.
- Oliko se isä? - Kyllä.
Hän pyysi dokumenttia jokin aika sitten. Hän haluaa katsoa sitä.
Palaan pian. Odota täällä muutama minuutti.
- Ei, tulen mukaasi. - Ei, ei mene kymmentäkään minuuttia.
- Odota vain muutama minuutti. - Hyvä on sitten.
Keitä te olette?
Ota hänet kiinni!
Yu-seok!
- Ota hänet. - Voi luoja.
Yu-seok!
Se on "07JO8911."
Jin-seok.
Mitä sinulle on sattunut?
He veivät hänet. Yu-seok...
Yu-seok on siepattu.
- Hei, Jin-seok. - Jin-seok!
Hei.
- Jin-seok, herää. - Hei.
Tapa hänet.
Jin-seok, oletko kunnossa?
Äiti.
Kyllä, minä tässä. Oletko kunnossa?
Yu-seok... Mitä Yu-seokille tapahtui?
Hän ei ole palannut. Emme ole kuulleet hänestä.
Voi ei.
- Soititteko poliisille? - Kyllä.
Etsivät ovat pian täällä. He haluavat kuulla tapahtuneesta sinulta.
Selvä.
Muistatko yhdenkään miehen kasvoja?
En.
Satoi. Oli myös pimeää, ja oli liian hämmentynyt -
nähdäkseni heidän kasvojaan.
Mutta kuten sanoin, näin rekisterinumeron.
Se oli "07JO8911", musta pakettiauto.
Niin turhauttavaa. Sitä rekisterinumeroa ei ole.
Ei voi olla. Olen varma siitä. Se oli "07JO8911."
Ei mustaa pakettiautoa maassa...
Autoa sellaisella rekisterinumerolla ei ole.
Mahdotonta, etsivä. Näin selkeästi "07JO8911."
Ei, sitä numeroa ei ole. Yritimme jopa löytää samanlaisia,
mutta emme löytäneet mustaa pakua.
Jos näit sen kaatosateella pimeässä,
on mahdollista, että luit sen väärin.
Kuulimme, että käytät ahdistuslääkkeitä.
Sanoin, että olen varma.
Sanoin "07JO8911." Se oli musta pakettiauto!
Jin-seok.
Jo riittää tältä päivältä.
Poikani ei voi fyysisesti hyvin.
Luulen, että kaikki oli liikaa hänelle.
Lopetamme tältä päivältä.
Sitten -
se raastava odotus alkoi.
Yksi päivä.
Kaksi päivää.
Sitten viikko.
Kymmenen päivää.
Kaksi viikkoa,
ja poliisi lamaantui hiljalleen tylsyydestä.
Mitä enemmän he lamaantuivat,
sitä enemmän me ahdistuimme.
BARBITAALI
Tapa hänet.
Ja joka yö näin sen miehen unissani.
Hän näytti jostain syystä tutulta, mutta en tuntenut häntä.
Tiesin vain, että hän vaikutti äärimmäisen tuskaiselta unissani.
Aamulla,
19 päivää Yu-seokin sieppauksen jälkeen,
hän palasi.
Mutta -
hänellä ei ollut muistikuvaa -
viimeisestä 19 päivästä.
Onko mitään erityistä, mitä muistat...
Lääkäri sanoi sen aiheutuvan dissosiatiivisesta amnesiasta.
Yu-seok -
oli pyyhkinyt kipeät muistot mielestään -
siltä päivältä.
Lääkäri sanoi,
- että voimme vain odottaa. - Oliko päähän kohdistuneita iskuja?
Yu-seok, nukutko?
En.
Olimme todella huolissamme sinusta.
Olen pahoillani.
Älä ole. Minä olen vielä enemmän.
Kauniita unia.
Kiitos. Sinullekin.
Lämmittäkää kimchi-pataa. Älkää tilatko jajangmyeonia! Äiti
Jin-seok, mitä teet siellä?
Hei, Yu-seok.
En mitään. Nukuitko hyvin?
Minulla on nälkä. Syödään jotain.
Niin hyvää.
Jajangmyeon on parasta. Kuka korealainen ei rakastaisi sitä?
Mihin muuten menit viime yönä?
Viime yönä? Kuka?
Sinä. Kävit ulkona viime yönä.
Enhän.
Kylläpäs. Kuulin sinun lähtevän, kuulin jopa portin äänen.
Etkö nähnyt unta?
Näytti siltä, kuin olisit nähnyt unta viime yönä.
Oliko se unta?
Minun on paras mennä nyt.
- Valmis? - Kyllä.
On mentävä nyt, puhdistathan tämän?
Luoja, oikeasti. Hyvä on.
- Nähdään. - Mukavaa päivää.
Yu-seok.
Niin.
Mitä jalallesi sattui?
Mitä tarkoitat?
Miksi onnut oikealla jalallasi?
- Niinkö minä kävelin? - Kyllä, juuri äsken.
Minun on todella mentävä.
Lopeta vitsailu.
HYPNOOSI
Mikä sopii B: lle parhaiten?
- Hei, istu alas. - Hei, isä.
Jin-seok, älä syö vain lihaa. Sinun on syötävä kasviksiakin.
Haudutetut kylkiluut ensin.
- Tämä ensin. - Sinun on syötävä kaikki.
Olen kotona.
- Liity seuraamme. - Hei.
- Et ilmeisesti ole syönyt? - En. Kuolen nälkään.
- Haudutettuja kylkiluitako? - Kyllä, herkullista.
Jessus.
Nukuitko hyvin?
En nukkunut.
- Todellakin nukuit. - En.
Haluan...
Minun pitäisi mennä nukkumaan.
Mene makaamaan ja nuku, jos olet uninen. Miksi nukut pöydälläsi?
Mene vain sänkyyn.
En nukkunut. Ajattelin jotain.
Hyvää yötä.
Hei.
- Herra, seuratkaa tuota taksia. - Anteeksi?
- Tuo. Äkkiä. Älä hukkaa sitä. - Selvä.
Pomo on täällä. Tulkaa ulos, jätkät.
Hei, pomo.
Mene sinä sisään.
Hiton idiootit.
Te ette siis hoida asioita kunnolla.
Anteeksi, pomo.
- Kuinka monta paikkaa? - Kaksi.
Hitto. Olen jo menettämässä järkeni, koska asiat mutkistuivat niin kovasti.
On mahdollista, että luit väärin.
Emme löytäneet mustaa pakettiautoa.
Asia selvä, pomo.
Onko virkamiesten hoiteleminen noin vaikeaa?
Yksi asia vielä.
Mitä hittoa?
Miksi tulit tänne sotkemaan asioita vielä enemmän?
No, se on...
En tarkoittanut.
Jessus, oletko ääliö?
Pomomme on työstänyt sinua niin paljon. Onko sinun pakko?
No... Näyttää siltä, että kyseessä on väärinymmärrys.
- Se rotta... - Ota kiinni!
Hitto!
Hei!
Pysähdy!
Hei!
Ota hänet kiinni!
Hemmetti.
- Minne hän meni? - Hitto. Olemme pulassa.
Hän meni täältä.
Mulkku ei edes tunne tätä aluetta. Ei hän pääse pitkälle.
Hei.
Katso tuolta.
Minä menen tätä tietä.
Hei, valvoitko koko yön?
Mikä hätänä?
- Mitä? - Miksi olet niin pelästynyt?
Tapahtuiko jotain?
Ei.
Mitään ei tapahtunut.
Hei, Jin-seok.
Jin-seok.
Mistä on kyse?
Onko kaikki hyvin?
Jin-seok.
Hei, voitko...
Avaa tätä hetkeksi.
Ole kiltti. Hei, avaa ovi.
Häivy!
Hyvä on. Jätän sinut rauhaan.
Mutta kerro minulle, miksi käyttäydyt näin.
Viime yönä -
seurasin sinua ulos.
Seurasitko minua? Minne? Minne menin?
Tiedät, että nukahdin heti, kun pääsin kotiin.
Näin kaiken.
Kerro. Keitä he ovat? Hehän eivät ole etsiviä.
Ketkä? Mitä tarkoitat? Mitkä etsivät?
Ne miehet, jotka jahtasivat minua yöllä!
Jin-seok. Voisiko olla, oletko...
- Jos näet outoja unia taas... - Turpa kiinni!
Uniako?
Ei se ollut unta.
Muistan kaiken niin elävästi.
Luulitko, että nukuin?
Nukuin, kunnes kuulin lyijytäytekynän äänen.
Minkä lyijytäytekynän?
Napsuttelit sitä ja sait lyijyn putoamaan silmieni edessä!
Missä veljeni on?
Mitä olet tehnyt Yu-seokille?
Vastaa minulle!
- Päästä irti! - Laske se maahan.
Päästä irti!
- Hetki. - Päästä irti minusta.
- Odota. Rauhoitu. - Päästä irti.
- Pyydän... - Päästä minusta irti, roisto!
- Päästä irti, äpär... - Jin-seok, rauhoitu.
Rauhoitu, pyydän.
- Päästä irti! - Pyydän, rauhoitu.
- Päästä irti! - Pyydän...
Jin-seok. Rauhoittuisitko?
- Älä yritä pilailla kanssani! - Jin-seok, rauhoitu!
Puhun totta. En oikeasti mennyt minnekään yöllä.
Mitä sitten näin?
Keitä ne tyypit olivat, ja mitä he tekivät minulle?
Pyydän, rauhoitu. Kuuntelehan.
Jin-seok. Mitään sellaista ei tapahtunut.
Kynästä ottamaasi taksiin, ja ne sinua jahdanneet miehet.
Mitään siitä ei oikeasti tapahtunut.
Entä asiat, jotka muistan?
Muistan kaiken niin selkeästi. Millä selität sen?
Lääkkeesi.
Otitko lääkkeesi eilen? Vastaa.
Jin-seok, mitä teet siellä?
En mitään.
Et siis ottanut niitä?
Yu-seok.
Olen pahoillani.
Äiti on pian kotona. Yritä hieman levätä.
Selvä.
Haloo?
Olen matkalla, odota vain.
Ottamasi taksi ja ne sinua jahdanneet miehet.
Mitään siitä ei oikeasti tapahtunut.
En kertonut hänelle taksin ottamisesta.
Jin-seok, palasin.
Äiti.
Niin.
Mitä nyt?
No...
Yu-seokista...
Tapahtuiko...
Tapahtuiko niin oikeasti?
Kyllä. Niin tapahtui oikeasti. Olen varma.
Minun pitäisi jutella isälle siitä.
Ei, äiti. Älä kerro vielä isälle.
- Meidän pitäisi kertoa... - Ei, kuuntele, äiti.
Jos hän lähtee ulos taas tänä yönä,
herätetään isä ja seurataan häntä yhdessä.
Yu-seok...
Tarkoitatko, että Yu-seok teki oikeasti niin?
Ei se ole Yu-seok.
Miksi et vastannut?
Palaa pian. On iso ongelma.
Se kelmi on varmasti oivaltanut sen.
Niin.
Selvä.
Aivan niin.
Kyllä.
Hän kertoi minulle selkeästi, että et ole hänen veljensä.
Hän kertoi myös kaiken näkemänsä, kun seurasi sinua viime yönä.
Jalkasi olivat kuulemma kunnossa, eivätkä etsivät olleet oikeita.
Hän sanoi, että heräsi kotoa, kun häntä oli jahdattu.
Hän kertoi selkeästi niin.
Niin, kuuntele nyt. Hän ehdottomasti kertoi...
Kyllä.
Aivan.
Niin, tiedän.
Se on totta.
Yritän sanoa, että...
Onko siellä joku?
Oletko se sinä, Jin-seok?
Onko siellä ketään?
Ei, kuulin varmasti jotain.
Olisiko hän voinut tulla alas?
Hän on täydessä unessa yläkerrassa.
Näin sen omin silmin aivan hetki sitten.
Hyvä on. Tarkistan hänen huoneensa.
Herra Park, mikä sinulla kestää?
Tiedätkö edes, mitä on tekeillä? Tule heti takaisin.
Herra Choikin on palaamassa.
Heräsitkö vasta?
Olet hien peitossa.
Täysin.
Sinun on kiirehdittävä. Palaa välittömästi.
Minunkin peiteroolini on paljastunut.
Jin-seok, oletko menossa jonnekin?
Isä.
Minne olet menossa?
Lähden tapaamaan ystävääni.
Ahaa.
- Niin. - Ketä ystävää?
Kenet ystävän tapaat?
Et varmaan tunne häntä. Palaan hetkessä.
Jin-seok.
Et todellakaan voi lähteä.
Mennään sisään.
Puhutaan sisällä.
Sanoin, että meidän pitäisi mennä sisään.
Ota hänet kiinni!
Älä anna sen paskiaisen karata!
POLIISIASEMA
- Mitä tapahtuu? - Auttakaa.
- Auttakaa minua! - Mikä tällä miehellä on?
Voi paska.
- Älä valehtele. - Sanoit niin itse aiemmin.
Vuorotelkaa. Kysyn kysymyksiä. Ensiksi nimesi.
Olen Je-hyeong Yeon.
Herra Je-hyeong Yeon.
Hyvä on. Yritän tiivistää kertomasi.
Siis,
eräät ihmiset ovat pitäneet sinua vankina yli kuukauden,
ja karkasit juuri.
Kyllä, aivan oikein.
Sinua pidettiin tuolla kaksikerroksisessa talossa,
ja he ovat huijanneet sinua leikkien perhettäsi.
Kyllä, asia on noin.
Toisin sanoen, luulit heidän olevan perheesi,
siis biologinen.
Kyllä. Niin luulin, mutta...
- No... - Miksi uskoit heitä?
Perheesi esittämisen ei pitäisi riittää huijaamiseesi.
En minäkään oikein ymmärrä sitä.
Miksi...
Miksi uskoin heidän valheitaan? En voi...
Selvä.
- Löysittekö häntä järjestelmästä? - Kyllä.
Vahvistimme henkilöllisyyden.
Sitten teidän olisi pitänyt tuoda se heti minulle. Mitä odotitte?
- Anteeksi, herra. - Anna se.
Mitään merkittävää?
Sosiaaliturvatunnuksesi on 770427-1665177.
- Eikö? - Kyllä, se olen minä.
Ei katoamisilmoitusta eikä rikosrekisteriä.
Ei täällä ole oikein mitään.
Jos synnyit vuonna 1977, sinun on oltava nyt 41-vuotias.
Anteeksi?
Olen 21-vuotias.
Hyvänen aika. Katso.
Kuinka voit olla 21-vuotias, kun synnyit vuonna 1977?
Vuosi on 1997, eli olen 21-vuotias.
Herra.
Katso kunnolla tuota kalenteria ja toista perässäni.
TOUKOKUU 2017
Tämä vuosi on 2017.
TOUKOKUU 2017
Voi luoja.
Sinulla on selkeästi ongelma, vakava sellainen.
Laita TV päälle. Siellä on varmasti uutiset.
Kyllä.
Presidentin vierailun tarkoituksena oli virallinen keskustelu -
maiden välisestä suhteesta ja muusta tärkeästä,
mutta sanotaan, että hän sai kuninkaallista kohtelua.
Presidentti Trump avasi juhlasalin, mikä on ennennäkemätöntä,
ja hän näytti Presidentti Moonille -
joitakin Valkoisen talon yksityisalueita.
Toimittaja Yeong-tae Jeong kertoo sieltä lisää.
USA: n armeijan kunniavartiosto -
asettui Valkoisen talon eteläiselle sisäänkäynnille.
Niin kohdellaan vain valtiovieraita.
Vaikka presidentit eivät olleet keskustelleet pukeutumisestaan,
kumpikin pukeutui laivastonsiniseen ja...
Tule ulos!
Puhutaan.
Mitä täällä tapahtui?
Suunnitelmamme meni taas pilalle.
Keitä te olette?
Senkö sinä vain haluat tietää?
Täytyy olla muitakin asioita, joita janoat tietää.
Kertokaa. Mitä olette tehneet minulle?
Siitä on 20 vuotta.
Joulukuun 12. vuonna 1997 -
perhe tapettiin heidän kotonaan Soulin laitamilla.
Tässä huoneessa.
Työskentelette niin kovasti.
- Mitä tapahtui? - Hei.
Jessus.
Tapauksessa äiti ja tytär murhattiin julmasti -
teräaseella samassa huoneessa.
Mitään ei varastettu
RIKOSTUTKINTA
Poliisi ei ole halukas ratkaisemaan tapausta
Tapaus on yhä mysteeri
Seurasi valtakunnallinen kuohu ja kiinnostus,
ja luotiin jopa erityistutkintatiimi selvittämään tapausta.
Missä tappaja on?
Poliisi epäonnistui tappajan kiinniotossa.
ETSII TODISTAJIA
Vuosi jos toinenkin kului.
Ajan kuluessa -
ihmiset alkoivat viimein unohtaa.
He unohtivat sen täysin, kun vanhentumisaika tuli täyteen,
mutta uhrien perhe ei voinut jättää asiaa taakseen.
He palkkasivat ihmisiä tutkimaan tapausta uudelleen.
SEONGSHIN-DONG MURHARAPORTTI
Kuukausi jos toinenkin kului.
Vuodenajatkin vaihtuivat.
Eräänä kevätpäivänä, kun neljä vuotta oli kulunut,
he viimein jäljittivät tappajan.
Miksi teit sen?
Et edes tuntenut heitä.
Minulla ei ole mitään muistikuvaa siitä.
Etkö muista ollenkaan?
Aivan niin.
Tapa hänet.
Tarkoitatko, että minä olen se tappaja?
Kyllä.
Sinä olet.
Ei.
Se on mahdotonta.
En tiedä muista asioista, mutta en ole koskaan tappanut.
Sinä roisto vain kielsit sen, kun saimme sinut kiinni.
Tiesimme varmaksi, että olit se tappaja,
mutta koimme sinut vilpittömäksi tarkkaillessamme sinua.
Ihmisethän aistivat asioita.
Et näyttänyt valehtelevan.
Uhrien perhe hämmentyi suuresti, kun he saivat sen selville.
Tilanne oli selviämässä absurdisti.
He löysivät viimein miehen, joka pilasi heidän perheensä ja elämänsä.
He olivat valmiita kostoon, mutta hän ei muistanut mitään.
Hän ei tiennyt syytä,
tekikö hän sen yksin,
vai käskikö hän jonkun tappamaan uhrit.
Hänellä ei ollut muistikuvaa, joten he eivät voineet tappaa häntä.
Siksi palkkasimme toisen asiantuntijan.
Hän oli rikostutkintahypnoosin tutkimuseksperttinä poliisilla.
Olen Seong-dae Park.
Kuvitellaan, että tämä viiva kuvaa Jin-seok Songin elämää.
Jaetaan se lapsuuteen, teinivuosiin,
kaksikymppisiin, kolmekymppisiin, nelikymppisiin.
Miksi et voi avata sitä?
En voi avata sitä.
Näihin aikoihin hän koki elämänsä ahdistavimman kokemuksen -
ja pyyhki mielestään siihen liittyvät muistot.
Sinun on silti yritettävä.
Palauttaaksemme muistot -
kokeilimme kaikenlaista, myös hypnoosia,
mutta psykologinen vastus on aivan liian vahva.
Siksi metodi ei toimi.
Aavistuksemme osui oikeaan.
Et muistanut tapahtunutta.
Dissosiatiivinen amnesia.
Muistot olivat niin traumaattisia,
että estit ne itse, hiton paskiainen.
Voimme kokeilla -
siirtää kelloa aikaan ennen tapausta.
Toisin sanoen aikaan ennen traumaattista kokemusta.
Siis aikaan, jolloin se retku oli onnellinenko?
Juuri niin. Ennen 6. toukokuuta 1997.
Ja tämä on unilääke nimeltä Barbitaali.
Tätä on annettava ensin.
Herra Choi, mikä kunnia,
että halusit tavata vanhaa rouvaa.
Kerroit aiemmin, että näyttelit.
Pystyt ymmärtämään sen helposti, jos näet sen roolipelinä.
Hypnotisoimme hänet -
ja kerromme, että hän matkustaa junassa.
Hän kohtaa tunneleita junamatkansa aikana.
Kerromme, että hän palaa vuoden ajassa taaksepäin -
onnelliseen menneisyyteensä aina, kun ohittaa tunnelin.
Miten siis teemme tämän?
No niin. Menet ensimmäiseen tunneliin.
Ja tulit juuri siitä tunnelista läpi.
Missä vuodessa olet nyt?
Mikä vuosi nyt on?
Kysyn uudestaan.
Missä vuodessa olet nyt?
Nyt on -
vuosi -
1997.
Kuinka vanha olet nyt?
Olen 21-vuotias.
Hyvä.
Missä olet nyt?
Autossa.
Auton sisälläkö?
Kenen kanssa olet ja minne menet?
Olen äitini,
isäni -
ja veljeni kanssa.
Muutamme uuteen kotiimme.
Mitä teet autossa juuri nyt?
Nukun äitini olkapäätä vasten.
Pysy nyt sikeästi unessa.
Heräät, kun kerron olevan aika herätä.
Selvä.
Ja vielä heräämisen jälkeenkin -
olet yhä 21-vuotias -
ja elät vuotta 1997.
Autossa mukanasi olevat ihmiset -
ovat isäsi,
äitisi -
ja veljesi.
Selvä.
Heräät,
kun lasken kolmeen.
Yksi,
kaksi,
kolme.
Voi luoja.
Olet hien peitossa.
Oletko kunnossa?
Äiti.
Kyllä, Jin-seok.
Hän varmasti tunsi kodin tutuksi jostakin syystä.
Tappaja seisoi talon edessä,
jossa murhasi 20 vuotta sitten.
Oli luonnollista, että talo tuntui sinusta tutulta.
- Pärjäätkö? - Kyllä.
Onko se alakertaan mennyt jätkä vanhempi veljesi?
- Emme näytä samalta. - Kuinka vanha hän on?
- Kuinka niin? - Anteeksi.
Mikä tuo ääni oli?
Eikö se ollut ukkonen?
Luoja, se olisi ollut stressaavaa.
Todellakin.
Olemme pulassa.
Hyvä on, uskon.
Tarvitset raikasta ilmaa, kun niin tapahtuu.
- Mitä? Sataa kaatamalla... - Olisi voinut olla pikkuongelmia,
mutta kaikki meni suunnitelmamme mukaisesti.
Aiomme herättää muistot henkiin siltä sateiselta yöltä.
Loimme murhakohtauksen uudelleen yksityiskohtaisesti.
Jopa musiikki, joka soi murhan aikaan 20 vuotta sitten,
oli valmiina uudelleen soitettavaksi.
HERRA PARK
Niin, isä.
Oliko se isä?
Odota vain hetki.
Jäljellä oli vain tappajan saaminen -
samaan sen yön tilanteeseen,
mutta jotain täysin odottamatonta tapahtui.
Olemme poliisista.
Olette pidätetty pahoinpitelystä ja petoksesta.
Ne hiton kytät sattuivat jäljittämään minut juuri sillä hetkellä.
Yu-seok!
Pidätykseni -
- He vievät hänet. - Pilasi lähes koko suunnitelman -
- Yu-seok on siepattu. - Mutta onneksi -
sait täysin väärän kuvan tilanteesta.
Jin-seok, mitä tapahtui...
- Mistä on kyse? - Siepattiinko hänet?
Soita herra Choille heti.
Mitä tapahtuu?
Sitten viimein vapauduin lahjomalla ja käyttämällä -
kaikkia suhteita 19 päivää.
Aioin jatkaa suunnitelmaa, kun pääsisin takaisin, mutta...
Hitto. Ei vain alkanut sataa.
TÄNÄÄN MELKO AURINKOISTA
Emme voineet aloittaa mitään ilman sadetta.
Niinä päivinä, kun odotimme sadetta,
- hypnoosi alkoi hälvetä - - Yksi asia vielä.
- joten aloit epäillä. - Se retku seurasi minua tänne.
Jalkasi olivat kuulemma kunnossa, eivätkä etsivät olleet oikeita.
Epäilys alkoi kasvaa -
ja toi meidät lopulta tänne.
Ymmärrätkö nyt?
Miksi teimme, mitä teimme, ja miksi sinusta tuli tällainen?
Mikä hätänä?
Luuletko, että valehtelen?
En.
Kaikki on varmasti totta, paitsi yksi asia.
Mikä asia?
Se en ollut minä.
En koskaan tappanut ketään.
Senkin roskaläjä.
Tapoit kaksi ihmistä,
ja sinäkin kuolet pian.
Kaikkein kivuliaimmalla tavalla. Ymmärrätkö?
Ei.
En kuole.
Äpärä!
Tuo hiton äpärä.
Käänny ympäri.
Käskin kääntämään ympäri!
Missä hän on? Minne se retku meni?
Nopeammin!
Aja kovempaa.
Tuolla. Hän on tuolla.
Hei!
Seis siihen paikkaan!
Mitä hittoa?
Hei, siirrä autoasi nyt heti.
Mene!
Vauhtia!
Hitto.
Voi paska.
Sinä senkin...
Herra!
Oletteko kunnossa? Luoja...
Onko hätänumerossa? On tapahtunut onnettomuus.
Auto-onnettomuus.
Niin, mies hyppäsi tielle ihan puskista. Tämä on...
- Hän hengittää. Verenpaine on 80/60. - Adrenaliini 0,008mg, dopamiini 0,011!
Oletko kunnossa?
Tiedätkö, missä olet nyt?
TOUKOKUU 1997
Jin-seok!
- Niin, Yu-seok! - Auto on nyt korjattu!
Jin-seok! Lähdemme nyt. Kiirehdi takaisin!
Selvä on, äiti. Olen tulossa!
Isä, muistatko lapsuudenystävääni, Jin-sania?
Kyllä, hänen vanhemmillaanhan oli kanapaikka?
- Kyllä vain. - Kyllä, miten hänellä menee?
Hän menee pian naimisiin.
- Niinkö? Oletko tosissasi? - Kyllä.
Jin-seok, olet varmaankin väsynyt.
Nojaisit minua vasten.
Hänen on täytynyt seurustella jo kauan.
- Hän on itse asiassa nyt raskaana. - Todellako?
Kyllä.
Tapailetko sinä ketään?
En.
Pitäisi keskittyä opintoihin.
6 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Kansalaiset,
taloutemme on -
kauheassa tilassa tällä hetkellä.
PRESIDENTIN PUHE FINANSSIKRIISISTÄ
Talouskriisi, joka alkoi Kaakkois-Aasian maista,
yhdistettynä taloutemme rakenteellisiin ongelmiin,
syventää kriisin kiireellisyyttä.
Talouskasvun ansiosta,
jonka saavutimme kolmen vuosikymmenen aikana,
kaikki maailman maat kadehtivat tasaista talouttamme...
PIKALAINAT
Emme voi palkata sinua.
Herra, auttakaa edes tämän kerran.
Pyydän. Anelen teitä.
Hittoon siitä.
Minulla on vain ylioppilastutkinto. Niin, kävin yleislukiota.
Anteeksi, että kysyn, mutta voisinko saada -
parin kuukauden palkan etukäteen?
Olen ahkera 21-vuotias mies.
Rakas veljeni on hyvin sairas.
Jos luotatte ja maksatte etukäteen, korvaan ystävällisyytenne.
Lääkäri.
Menetit kummatkin vanhempasi siinä onnettomuudessa,
ja veljesi on ollut vuoteenoma yli puoli vuotta.
En edes tiedä, mitä sanoa sinulle hänen lääkärinään.
Olen pahoillani, että minun on sanottava tämä,
mutta emme voi enää pitkittää tätä.
Hänen on päästävä leikkaukseen mahdollisimman pian.
Vain siten pelastamme hänet.
Selvä.
Tulisitko järkiisi?
Tiedätkö edes, miten pelottavaa se voi olla?
Sitä leikkausta ei tee lääkäri laittomassa elinkaupassa.
Elimiään myyvät eivät elä kauaa.
Moni kuolee leikkauksen aikana.
Ymmärrän tilanteesi, mutta luovuta jo.
Maan tilahan on pahentumassa.
Sinun pitäisi luovuttaa kaikki ja vain kestää tällaisina aikoina.
UUSI VIESTI
SINIPARTA KUTSUI SINUT CHAT-HUONEESEEN. HYVÄKSY?
Kuutamomies tuli chat-huoneeseen.
Tarkoititko todella sitä, minkä kirjoitit työnhakuun?
Kyllä tarkoitin. Teen parhaani, oli työ mikä tahansa.
Jopa se kohta sielusi myymisestä?
Se kohtako?
Miksi kysyt tuollaista?
Koska tarvitset rahaa,
ja minä tarvitsen epätoivoasi.
Kuinka paljon haluat?
Voisitko kertoa minulle hieman työstä?
Sinulle maksetaan tappamisesta...
Annan sinulle harkinta-aikaa. Huomiseen keskipäivään asti.
Lähetä puhelinnumerosi, jos päätät hyväksyä tarjoukseni.
Äläkä unohda. Menetät mahdollisuuden keskipäivän jälkeen.
Siniparta poistui.
Kerro nyt. Täällä ei ole muita.
- Luoja. Olen myös... - So-yeong!
HALUATKO LÄHETTÄÄ TÄMÄN VIESTIN?
KYLLÄ
Haloo?
Kirjoita ylös -
osoite, jonka aion nyt antaa.
Se on 425-23 Seongshin-dong Seongseo-gu, Soul.
Talossa on kolme ihmistä.
Nainen ja kaksi lasta.
Älä koske lapsiin.
Listi vain nainen.
Älä unohda.
Hankkiudu vain naisesta eroon.
Oletko se sinä, kulta?
Kulta.
Kulta?
Älä... Pyydän, älä huuda.
Minä vain lähden.
Pyydän, älä huuda.
Olen pahoillani.
Olen kai menettänyt järkeni.
- Anteeksi. - Äiti.
Onko isä kotona?
- Ei, hän on... - Älä huuda.
Käskinhän olla huutamatta!
Pyydän, älä huuda.
Ei!
Älä huuda, pyydän.
Odota.
Pyydän, lakkaa huutamasta.
Lähden nyt.
Lakkaa huutamasta, pyydän!
Käskinhän...
Käskinhän lakata huutamasta...
Olen pahoillani.
Tämän takia käskin sinun lakata huutamasta!
Käskin sinun lakata huutamasta!
Chan-mi!
Lakkaa huutamasta!
Herra.
Herra, kuka olette?
Minne äitini meni?
Jos teet, kuten sanon,
tuon äitisi ja siskosi luoksesi kotiin.
Niinkö?
Mene huoneeseesi ja peitä itsesi peitolla.
Laske sitten yhdestä sataan -
kymmenen kertaa.
Ymmärsithän?
Kyllä.
Yksi, kaksi, kolme,
neljä, viisi, kuusi...
Haloo?
Kirjoita ylös -
osoite, jonka aion nyt antaa.
Se on 425-23 Seongshin-dong Seongseo-gu, Soul.
Talossa on kolme ihmistä.
Nainen ja kaksi lasta.
Älä koske lapsiin.
Listi vain nainen.
98, 99, 100.
Yksi,
kaksi, kolme,
neljä, viisi, kuusi...
Haloo?
Isä.
Seong-uk, mikä hätänä?
Isä, kuuntelin sitä miestä -
ja laskin yhdestä sataan kymmenen kertaa,
mutta sekä äiti ja Chan-mi ovat lattialla vuotamassa verta.
Mitä Chan-minille tapahtui?
Hän ei hengitä.
Selvä, tulen pian kotiin.
Tohtori, miksi teit niin?
He ovat perhettäsi.
Vaimon uhraus -
olisi voinut estää perheeni ajautumasta kadulle.
Vakuutusmaksulla...
Et voi tehdä sellaista perheellesi...
Hyväksyit tarjoukseni pelastaaksesi veljesi.
Tein sen lasteni vuoksi.
Mutta...
Mutta pilasit kaiken.
Tyttäreni on nyt kuollut. Veljesikin kuolee pian.
Eli sinunkin pitäisi kuolla!
Odota, tohtori...
Kuole.
Miksi sen piti olla minä?
Ei erityistä syytä.
Kuole nyt vain!
Ei. Pyydän.
Ei!
Ihmisethän eivät kuole helposti?
Tämä on varmasti rankkaa.
Minäkin olen uupunut.
Lopetan kärsimyksesi.
Missä uhrien perhe on?
Miksi kysyt?
Kerrothan varmasti heille,
että olen oikeasti pahoillani.
Muistisi kai palasi.
Miksi teit sen?
Miksi tapoit naisen ja hänen tyttärensä?
Käskikö joku sinua?
Voiko olla,
että naisen aviomies palkkasi sinut siihen?
Sain äskettäin tietoa.
Hän ilmeisesti otti useamman vakuutuksen hänelle -
kuukausi ennen tapausta.
Käskikö hän sinut siihen?
Vakuutusmaksun vuoksi?
Uhrien perhe haluaa tietää totuuden.
Muistatko pojan, jota et tappanut silloin?
Sen pienen lapsen.
Sinun pitäisi kertoa hänelle totuus ja anella anteeksipyyntöä.
Sanoit, että toisit äitini kotiin,
jos laskisin yhdestä sataan kymmenen kertaa.
Tiedätkö, miten elämäni muuttui sen jälkeen?
Sukulaiseni veivät kaikki rahat -
ja hylkäsivät minut orpokotiin.
Hitto, itkin joka yö ja sanoin itselleni,
että ottaisin kiinni miehen,
joka tappoi koko perheeni, kun kasvaisin isoksi,
ja että kostaisin hänelle, vaikka mikä olisi.
Hitto, sinä yönä... Miksi et tappanut sitäkin lasta?
Sinun olisi pitänyt tappaa sekin lapsi, senkin äpärä!
Olen pahoillani...
Anteeksi.
Olen pahoillani.
Kovin pahoillani.
Olen pahoillani...
Hitto!
Kerro minulle nyt.
Käskikö hänen miehensä sinut siihen?
Vastaa!
Pakottiko isäni sinut tekemään sen?
Ei.
Tein sen yksin.
Kaiken sen.
Kaikki oli syytäni.
Jessus. Mitä hittoa?
Tiesin sen.
Se, että hänen miehensä otti useamman vakuutuksen,
on varmasti ollut vain sattumaa.
Eikö? Hitto. Olenko oikeassa?
Mitä hittoa?
Luuletko minun tosiaan uskovan tuota?
Kaikkea hyvää.
Anteeksi, herra.
Tuo on umpikuja.
Teidän on tultava tätä tietä hissille.
FORGOTTEN
Jin-seok!
Auto on nyt korjattu!
Jin-seok! Lähdemme nyt. Kiirehdi takaisin!
Selvä on, äiti. Olen tulossa!
Hei.
Kuinka vanha olet?
Oletko viisi?
Ei tarvitse. Se on sinun.
Seong-uk Choi!
Äiti!
Mentiin.
Mistä puhuit hänelle?
Oliko hauskaa?
Mentäisiinkö huvipuistoon?
Seong-uk, sano kyllä. Mennään. No niin! Yläfemma.
- Sattuiko? - Mentiin.
Mihin laitteeseen haluat?
Tekstitys: Raakel Saarinen